KURZUS: Közlekedéstani alapismeretek

MODUL: A vízi közlekedés

A vízi közlekedés szabályozása és szervezetei

| A vízi közlekedés szabályozása és szervezetei
Tanulási célok A lecke áttanulmányozása után Ön képes lesz:
| megfogalmazni a hajózás nemzetközi jogi szabályozásának indokait;
| megfogalmazni, hogy melyek a vízi közlekedésről szóló törvény szerint a hajózással kapcsolatos állami feladatok;
| megfogalmazni, hogy melyek a hajózással kapcsolatosan a helyi önkormányzatok feladatai;
| megnevezni a hajózás kérdéseivel foglalkozó nemzetközi szervezetet;
Tevékenységek Olvassa el figyelmesen a 98.-99. oldalt a jegyzetből! Állapítsa meg, hogyan szabályozzák hajózást napjainkban! Állapítsa meg, hogy a vízi közlekedésről szóló törvény szerint melyek a hajózással összefüggő feladatok! Állapítsa meg, hogy kinek a hatáskörébe tartozik a komp- és a révközlekedés működőképességének fenntartása! Állapítsa meg, hogy melyik nemzetközi szervezet foglalkozik a hajózás kérdéseivel!
Összefoglalás A hajózás alapvetően nemzetközi tevékenység, így jogi szabályozása is nemzetközi tengerjogi anyagon alapul már a XVII. század óta (megfogalmazója a holland Hugo Grotius). Ugyanakkor ez a joganyag viszonylag gyakran változik, mivel az egyes országok saját érdekeiket kívánják érvényesíteni, főként a felségvizek határainak megállapításában. Korábban ezt elsősorban a halászati szempontok motiválták, egy ideje azonban a partközeli vizek alatt található kőolaj- és földgáz-lelőhelyek birtoklásának szempontjai a meghatározóak. A nyílt tengeren való hajózás és a tengeri mentés szabályait nemzetközi konvenciók határozzák meg. Lényegében ugyanilyen alapon kidolgozott magatartási normák és egységes nemzetközi jelzések szabályozzák a kikötői ki- és behajózást, a rakodást és az egyéb kikötői műveleteket, de azok konkrét szabályozása az adott ország jogkörébe tartozik. A folyami hajózásban a szabályozás történhet országonként, s így folyószakaszonként, két vagy több ország megegyezése esetén pedig azok teljes közös folyószakaszaira kiterjedően. A leghatékonyabb megoldás azonban az egész folyam nemzetközi víziúttá nyilvánítása és egységes szabályozás kidolgozása. Magyarországon a szabályozás alapját a vízi közlekedésről szóló 2000. évi XLII. törvény képezi. A törvény hatálya a Magyarország területén folytatott hajózási tevékenységre, az azt szolgáló vagy befolyásoló létesítményekre és azok nyilvántartására, a víziutakra és kikötőkre, illetve a tevékenységben részt vevő természetes és jogi személyekre, gazdálkodó szervezetekre terjed ki. A törvény meghatározza a hajózással összefüggő állami feladatokat, amelyek sorából kiemelendő:
| a hajózásra vonatkozó fejlesztési koncepciók kidolgozása és végrehajtásának szervezése;
| a hajózás rendjének meghatározása és hatósági feladatainak ellátása;
| az állami tulajdonban lévő vizeken a hajózó út fejlesztése és fenntartása;
| az országos közforgalmi kikötők és a határkikötők rendeltetésszerű működéséhez és fejlesztéséhez szükséges támogatási rendszer meghatározása, illetve az azokhoz kapcsolódó vasúti és közúti összeköttetések feltételeinek biztosítása.
A törvény a helyi önkormányzatok feladatává teszi a helyi közszolgáltatást megvalósító komp- és révközlekedés működőképességének és fejlesztésének biztosítását. Rögzíti továbbá, hogy a hajózással összefüggő állami feladatok között az igazgatási tevékenységet a miniszter az egységes közlekedési, valamint a vízügyi igazgatási (hatósági) szervezet útján végzi. A törvény részletesen meghatározza a nyilvántartásban tartandó úszólétesítmények körét és nyilvántartásuk (a lajstromozás) módját és tartalmát, üzemeltetésük műszaki és biztonsági előírásait, személyi feltételeit. A nemzetközi szabályozással összhangban határozza meg a hajózási tevékenység végzésének feltételeit, az engedélyezés (és korlátozás) eljárási rendjét. Külön is foglalkozik a törvény a vízi közlekedési balesetekkel, az ott követendő eljárással és a balesetek kivizsgálásával. Konkrétan meghatározza a víziút, a hajóút és a kikötő fogalmát, azok osztályozását, működtetésük és használatuk rendjének alapelveit. A részletes, operatív szabályozás kidolgozására, valamint a kapcsolódó vízügyi, környezetvédelmi, mezőgazdasági, területfejlesztési, stb. területekkel való együttműködés biztosítására a törvény a Kormánynak, illetve a szakminiszternek ad felhatalmazást. A nemzetközi ajánlásokat, normákat az ENSZ szakosított szerve, a londoni székhelyű, 1957-ben alapított Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) kétévenkénti ülésén határozzák meg a hajós nemzetek. Nemzetközi együttműködés alapján működik a hajózás navigációs, kommunikációs és meteorológiai ügyeivel foglalkozó műholdas technikai rendszer és az azt üzemeltető szervezet is. Hazánkban a hajózás belföldi felügyeleti szerve a Közlekedési Főfelügyelet hajózási felügyelete. A magyar folyam- és tengerhajózást a MAHART (Magyar Hajózási Részvénytársaság) keretében végzik. A folyamszabályozás, a mederkotrás és a kavicskitermelés a FOKA (Folyamszabályozó és Kavicskotró Vállalat) feladata. A folyami átkelőknél a kishajózást önkormányzati vállalatok végzik.

| A vízi közlekedés szabályozása és szervezetei - feladatlap
Töltse ki az alábbi feladatlapot!
Egészítse ki a következő mondatot! A hajózás alapvetően nemzetközi tevékenység, így szabályozása is nemzetközi tengerjogi anyagon alapul.
Egészítse ki a következő mondatot! Magyarországon a hajózás szabályozásának alapját a(z) közlekedésről szóló 2000. évi XLII. törvény képezi.
Egészítse ki a következő mondatot! A törvény a helyi önkormányzatok feladatává teszi a helyi közszolgáltatást megvalósító - és révközlekedés működőképességének és fejlesztésének biztosítását.
Egészítse ki a következő mondatot! A nemzetközi ajánlásokat, normákat az ENSZ szakosított szerve, a(z) székhelyű, 1957-ben alapított Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) kétévenkénti ülésén határozzák meg a hajós nemzetek.
Egészítse ki a következő mondatot! A folyamszabályozás, a(z) és a kavicskitermelés a FOKA (Folyamszabályozó és Kavicskotró Vállalat) feladata.
Egészítse ki a következő mondatot! A folyami átkelőknél a kishajózást vállalatok végzik.